Episode 4: Not with My Pig, You Don't
Skal vi stadig vente med middagen? - Ja. Hvorfor ringer han ikke?
Mon der er sket far noget? - Nu må vi bevare roen, selv om...
Bill Cosby skal ha' en rapkæftet niece med i sit show. Det bliver fedt.
Jeg er hjemme. - Hvor har du været?
På kontoret. Undskyld, jeg ikke har ringet, men jeg har gode nyheder.
Hvad er den højeste anerkendelse en sort akademiker kan opnå?
Lønforhøjelse!
Nej, min kære. Jeg bliver tildelt "Byens Hæderspris".
Hvor er jeg stolt af dig. - Får du penge?
Vær ikke så kortsynet. Det er en hædersbevisning-
der medfører prestige, hvilket medfører penge.
Jeg får den, fordi jeg har hjulpet vore med-negre på gaden.
Du er kun på gaden, når du venter på, at nogen kører din bil frem.
Nå, så det tror du? Jeg var med i marchen i Washington i '63.
Jeg var med til Sylmar-demonstrationen i '65 og til optøjerne i Watts i '65.
Der er altid ballade i dit kølvand.
Din onkel fortjener prisen. Han har taget mange diskriminations-sager.
Han har fået bolighajer dømt. - Og dog stemte han på Reagan to gange.
Tak, elskede. Prøv at huske de ting, når journalisten kommer.
Journalist? - Fotograf? Ny kjole.
Du får en ny kjole. I skal se pæne ud til interviewet og prisoverrækkelsen.
Det er skønt, far. To nye kjoler.
Har du ringet til dine forældre? - Ja, de tager den første flyver.
Juhu, bedstefar og bedstemor kommer. - Legetøj.
Undertekster af Martin Rohwedder
Ja, sådan. Gå til den.
Mindre George Michael, mere Hammer.
Strit mere med numsen.
Bedstefar og bedstemor kommer nu. Jeg har lige set taxaen komme.
Bedstefar! - Pusling!
Søde Ashley, hvor er du dog vokset.
Søde Hilary, hvor er du dog vokset.
Søde Carlton... dav.
Dette er min fætter, Will. - Din onkel har fortalt om dig.
Jeg synes ikke, han ligner den skinbarlige djævel, Hattie.
Tak. Hvordan gik turen fra Baltimore? Er det ikke der, onkel Phil er fra?
Han tog dertil som 16-årig, men han er vokset op i Yamacraw.
"Yamacraw"? - I North Carolina.
Zeke må have talt om sin fødeby. -"Zeke"?
Mor, far! - Hej, onkel Zeke!
Giv din far et knus.
Tager jeg fejl, eller minder dette om sidste afsnit af "Blomsterbørns Børn"?
Jeg sendte penge til en ny habit. - Her er den.
Mig og Leroy tog ned til isenkræmmeren og købte os hver en habit-
en fiskestang og nogle radialdæk.
Jeg må hellere komme i gang med aftensmaden. Jeffrey?
Jeg får brug for det her.
Et pund spæk, fire nævefulde friske grøntsager-
og en ordentlig moppedreng af en svineryg.
Hvis det bliver mere end 1 dollar, fupper de dig.
Vi skal have koteletter, grønkål, stuvet makaroni og kartoffeltærte.
Mums!
Vil I se vores svømmebassin? - God idé.
Som lille elskede Zeke sin soppedam. Han smed alt tøjet og hoppede i.
Hold op, Bedste. Vi skal snart spise.
De var vilde med nøgenbadning, ham og Melvin.
Melvin? - I vil ikke høre...
Jo, Melvin-historierne er kostelige. - Var Melvin hans bedste ven?
Melvin var hans gris.
Jeg kan mange historier om Zeke. - Er nogen af dem pinlige?
De bedste er. - Så begynder vi med dem.
Klokken er tre om natten, Will.
Hvordan så du mig? - En mor ved den slags.
Sig ikke noget til onkel Phil. Jeg kom en anelse for sent hjem.
Hvor meget er en anelse? - Jeg gik, efter jeg skulle være hjemme.
Lad det ikke ske igen. - Okay. Hvorfor er du så sent oppe?
Jeg laver morgenmad. Jeg ved ikke, hvad I skal med ham Jeffrey.
Et slag kort? - Okay. I er så søde.
I hygger jer og fortæller vitser, så jeg ormer mig af grin.
Tak, min dreng. - Alle sover, så svar mig ærligt.
Onkel Phil er adopteret, ikke?
Vi er meget stolte af Zeke.
Vidste du, at han vandt pokalen i "Unge Landmænds Grisevæddeløb"?
Nej, det vidste jeg ikke, men fortæl endelig mere.
Han vandt den fire år i træk, indtil hans foderspand gik itu.
Foderspand? Jeg glæder mig, til han vågner.
Respektér de, der er ældre end dig. Jeg vandt.
Han var den første sorte formand for de Unge Landmænd.
Var det vigtigt? - Ja da. Jeg vandt igen.
Dengang var der toiletter for hvide.
Engang vi var inde i byen, havde Zeke drukket for meget Iimonade.
Han styrtede ind på de hvides toilet.
De bad ham gå, men han var stædig. - Onkel Phil?
Der vandt jeg igen.
Journalisten kommer om lidt. Kan alle huske, hvad de skal sige? Hilary?
Ashley? Vivian? - Tror du, det er familien Gyldenkål?
Jeg vil ikke lire nogen remser af. - Vær ikke naiv. Jeg kender pressen.
Hvis man ikke forbereder sig, bliver man ædt med hud og hår.
Carlton! - Kæmpede for borgerrettigheder.
Du sov. - Det er bedstes tærter og vafler.
Sukkeret har fået ram på mig. Jeg er så tæt på at ta' en tudetur.
Miss Melissa Klein, sir. - L.A. Press.
Dette er min familie. Min hustru, Vivian.
Min søn, Carlton. Mine døtre, Hilary og Ashley.
Goddag. Hvor er fotografen? - Deres far har indsendt et billede.
Er jeg med på det? Ser jeg smuk ud?
Lad os komme i gang med interviewet. - Mr. Banks, De er bedst kendt...
...som advokaten, der vandt den store Winston mod Jones-diskriminationssag.
Men læserne vil høre om mennesket bag. - Jeg vil nødig prale.
Under sin opvækst i Baltimeres hårde kvartertrodsede Philip Banks alle odds-
og fik et legat til Princeton University i 1963.
Ja, Hilary, Princeton blev et vendepunkt i Philip Banks liv.
Der fik han interesse for jura-
og ved en enestående indsats blev han optaget på Harvards jurastudium.
Det stemmer, Carlton. Men vidste du, at Philip Banks-
foruden at blive partner i det ansete firma Furth, Wynn & Meyer-
fortsatte kampen for borgerrettigheder og i 1975 satte kronen på værket-
da han blev medlem af bestyrelsen for Farveblindes Vel.
Farveblindes Vel? - Ashley mener vist De Farvedes Vel.
Undskyld, far.
Når man bor i Bel-Air er det skønt at komme i Disneyland-
og vende tilbage til det virkelige liv.
Den er 19.30. Vi er nogen natteravne. - Lad os komme i seng.
Den er jeg med på. Godnat, min ven.
Redaktionen, tak. Jake, det er Melissa.
Vi må droppe Philip Banks-artiklen. Det er en kedelig levnedsskildring.
Farveblindes Vel blev nævnt, men det var en blindgyde.
Hans liv er kedeligt. Hans egen søn faldt i søvn.
Vi dropper historien. - Lige et øjeblik.
Min onkel har glædet sig hele ugen. Dropper I historien, bliver han vred.
Bliver han vred, går det ud over mig.
Du må se i øjnene, at din onkel er dødkedelig.
Kedelig er han i hvert fald ikke. Jeg har nogle historier, du skal høre.
Åh nej...
Avisen er kommet. Sørg for at købe 100 eksemplarer, som mr. Banks bad om.
Inden købet foretages, er det nok klogt at kaste et blik på artiklens indhold.
Åh nej... Hvordan i alverden har de fået nys om de historier?
Pressen består af nedrige personer. Se blot, hvad de gjorde ved Fergie.
Vivian, står det i morgenavisen? Lad mig se den.
Vil De ikke have kaffe først? - Jo. Læs højt for mig samtidig.
Javel..
"Lokal advokat får fornem pris."
Og så står der noget mere. - Hvad mere?
Kun detaljer. Den skal til genbrug. - Giv mig den.
"Byens Hæderspris", der tildeles sorte ledere, som har udmærket sig-
overrækkes i aften til den ansete advokat, Philip Banks." Ret velskrevet.
"Blandt sine bondevenner er han kendt som Zeke..."
"...og han er vant til hyldest". Denne forhenværende svinebetvinger-
gryntede sig vej til toppen med sin tro følgesvend, Melvin Gris."
Hvem er ansvarlig for dette?
Onkel Zeke, her er 100 aviser. - Hvor har de grisehistorierne fra?
Okay, jeg ville ikke have fortalt dig det, men...
Dig! - Will, min kære... stik af.
Hvad har jeg gjort? - Du har spoleret mit image.
Jeg har ikke spoleret noget. - Jo! Se den historie.
Alle de fine gæster vil tro, at jeg bare er en bondeknold fra Yamacraw.
Det er jo dine rødder, Zeke. - Mor... Jeg talte lige med Will.
Og nu vil jeg tale med dig. Hvad har du at skamme dig over?
Du har aldrig savnet mad og tøj.
Jeg skammer mig ikke. Men visse sider af mit liv ønsker jeg ikke bragt frem.
Dér hvor jeg kommer fra, kaldes det at skamme sig... din vigtigper!
Du ser pæn ud i den kjole, mor.
Nød du limousine-turen, far? -Ja, jeg var...
Hattie, vil du stadig være tavs?
Hold nu op. Vi er ikke børn. Tavshed hjælper ikke.
Det stemmer. - Det er ikke dig, jeg taler til.
Philip, Vivian, tillykke. - Alle vi kolleger er stolte af dig.
Dette er mine forældre, Hattie og Joe Banks. Henry og Margaret Furth.
Laks eller steg, frue?
Tænk ikke på os. Vi nøjes med de tomme tallerkener, tak.
Vil I slet ikke have noget mad? - Nej, vi forsvinder blot i baggrunden.
Bryst eller Vinge? - En Vinge, tak.
Er der mere stuvning? - Det er på vej.
Du ved, onkel Phil elsker din stuvning. Spørg, om han vil smage.
Den går ikke, Will! - Hvad er det for en spændende ret?
Det er såmænd bare gombo og tomat. - Uhm, lækkert. Smag, Henry.
Fremragende. Er der nogen kiks?
Jeg håber, de stadig er lune.
Må jeg sige noget?
Jeg ved, at onkel Phil glædes over at have sine søde forældre til stede.
Jeg fornemmer kærligheden ved dette bord.
Forældre? Ifølge ham skød han pludselig op af jorden, fuldvoksen-
og vi var ikke med i billedet. Han skød op som en stor aubergine.
Undskyld mig.
Hør, er De ikke Philip Banks? - Jo.
De er grise-advokaten. Jeg så billedet i avisen i morges.
Kommer Melvin i aften? - Nej, han undgår den slags.
Det gør jeg også.
Hvad laver du her? -Er det dig eller B.T., der spørger?
Men hun havde droppet artiklen, hvis det ikke var for grise-historierne.
Alle muntrer sig over land-anekdoterne. Tænkte du ikke på, jeg blev til grin?
Du er til grin i dine plaid-golfbukser. Historierne taler til din fordel.
Du har gjort meget for de sortes sag. - Griseopdræt for Unge Landmænd?
Jeg rangerer på niveau med Martin Luther King.
Du blev den første sorte formand. Og hvad med toiletterne for de hvide?
Min mor gjorde vist ikke klart, at det ikke var en protest.
Jeg gik derind, fordi jeg skulle tisse. - Den slags ser jeg en del af.
Rosa Parks satte sig heller ikke forrest i bussen som protest.
Hun havde ømme fødder. De bad hende flytte sig, men hun blev. Ligesom du.
Jeg har haft skyklapper på. Jeg havde planlagt det hele.
Familien stod klar til at møde pressen. Der stod jeg med mit perfekte image.
Philip Banks kæmpede sig vej til toppen ved egen hjælp.
Men så hårdt havde jeg det heller ikke. Mine forældre holdt af mig.
De støttede mig altid og sled i det for at give mig det, de aldrig fik.
Hvorfor er du bekymret for dit image? Sandheden lyder ikke så tosset.
Min mor tilgiver mig aldrig. -Pladder. Bare forklar hende det.
Will, én ting skal du lære.
Somme tider forstår forældre ingenting.
Foruden som advokat at have vundet sager om borgerrettigheder-
er Philip Banks en samfundsstøtte, menneskeven og et forbillede for alle.
Mine damer og herrer, Philip Banks.
Tak. Tak.
Jeg voksede op i Baltimeres gader...
Men jeg blev født på en gård i Yamacraw i North Carolina.
Jeg var en af de heldige.
Jeg havde to dejlige forældre, der sled i det hver eneste dag.
Materielle ting kunne de ikke give mange af, men de gav mig moral-
mod og frem for alt kærlighed.
Jeg håber, at jeg kan give næste generation det, mine forældre gav mig.
Jeg håber, han nævner sin gris.